Aiemmin tapahtunutta...
Merida ei luopunut kruunusta, joten hänen veljensä teloitetaan.
Ei!
- Tappakaa hänet! - Ei tänään.
Järjestä meidät pois täältä!
Tervetuloa kotiin, Teidän Majesteettinne.
Voi, sattuuko siihen? Saan sen katoamaan.
- En tarvitse pimeää taikuuttasi. - Etkö?
Lähetänkö sinut sitten Merlinin ja Emman eteen yksin?
Pakenimme taikuudellani, kun annoit heille Excaliburin.
Itse olit kiinni puussa.
Varo, tai toivot, ettet olisi vapauttanut minua.
Haluanko muka tuollaisen roiston apua? Tarvitsemme toisiamme.
Siis sinä tarvitset minua Excaliburin kokoamisessa.
Voin tuhota sillä siskosi, ja sinä voit paeta ja synnyttää lapsesi.
Mitä ehdotat? Ritarit eivät pärjää Merlinille ja Pimeälle olennolle.
Väärin. Ritarini päihittävät heidät, jos he ovat motivoituneita.
- Kuinka kauas taikasi vie meidät? - Kauas. Minne haluat mennä?
Jokin voi auttaa meitä toisessa maassa nimeltä DunBroch.
OLIPA KERRAN
Tein sen, isä.
Pelastin pojat.
Todistin klaaneille, että sovin heidän kuningattarekseen.
Yhdistin klaanit, mutta nyt seuraa vaikea osuus:
niiden hallitseminen. Sait sen aina näyttämään kovin helpolta.
Kunpa olisit täällä, niin voisin kysyä, miten teit sen.
Hän on aina kanssasi, Merida, vaikka siltä ei tuntuisikaan.
Minäkin kaipaan häntä. Tänään ei kuitenkaan vellota surussa.
Tule! Et voi myöhästyä omista kruunajaisistasi.
DUNBROCH USEITA VUOSIA AIEMMIN
- Tule esiin, noita! - Ei täällä ole mitään noitaa.
Vain puunkaivertaja.
Annoit tyttärelleni taikaa ja teit pojistani ja vaimostani karhuja!
- Olet noita! - Saatan puuhastella taian parissa.
Hyvä,
sillä tarvitsen sitä.
Tunkeutujat hyökkäävät etelästä.
Jos haluan johdattaa klaanit voittoon, tarvitsen taikaa.
- Jotain tunkeutujien estämiseksi. - Jotain maani turvaamiseksi.
Niin! Voin auttaa sinua, mutta varoitan, ettei se ole halpaa.
Mikä hintasi sitten onkin, maksan sen.
En tarvitse mitään juuri nyt, mutta ehkä tulevaisuudessa.
Kutsutaan sitä velkaa jäämiseksi.
- Hyvä on. - Meillä on siis sopimus.
- Mitä se tekee? - Käytä tätä kypärää taistelussa -
ja saat juuri sen, mitä haluat.
Niin.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
MacIntoshin, Dingwallin ja MacGuffinin klaanien puolesta -
annamme vapaaehtoisesti tämän kruunun.
Minulla on kunnia kruunata sinut, DunBrochin klaanin Merida,
meidän todelliseksi ja oikeutetuksi...
Unohditko kutsua minut, kulta?
Mitä teet täällä, noita? Onko kyse viemästäni taiasta?
Tulin toisen tyytyväisen asiakkaan takia: kuningas Fergusin.
- Valetta! Isäni ei vajoaisi noin alas. - Ei hän vajonnut.
Hän tosin haki kyllä taikaa.
Lumottu kypärä. Se säteilee kuin aurinko.
Merida, tuo on isäsi merkki.
Valitettavasti kuningas Fergus kuoli ennen velkansa maksua.
Korkojen kanssa se tekee 10000 kultakolikkoa.
Klaanit menisivät vararikkoon.
Jos sinulla ei ole kultaa, voit vain palauttaa kypärän.
En voi palauttaa sitä, mitä minulla ei ole.
Etsi se.
Jos et palauta sitä ennen auringonlaskua, kiroan maasi.
- Et tekisi niin. - Yksi pisara tätä,
ja kaikki alamaisesi elävät loppuikänsä karhuina.
Hiljaa! Pysykää rauhallisina.
Se on vaikeampaa kuin luulisi. Jos haluat kantaa kruunua,
sinun täytyy osata tehdä se, mitä isäsi ei osannut: johtaa.
Sen täytyy olla täällä jossain...
- Et löydä kypärää täältä. - Löydän, jos autat etsimään.
- Tutki tuo senkki. - Et löydä sitä, sillä se ei ole täällä.
Pakkasin kypärän isän kirstuun, kun lähdimme taisteluun.
- Hän siis käytti sitä silloin, kun... - ...hänet tapettiin.
Mitä noita tarkoitti sanoessaan, että isä ei osannut johtaa?
Mitäköhän kypärän taika teki?
Mitä se sitten tekikin, Fergusilla oli varmasti hyvä syy siihen.
Meillä on tärkeämpää mietittävää.
Jos kypärä on kadonnut, mitä teemme noidan suhteen?
En sanonut, että se on kadonnut. Se ei vain ole täällä.
Tiedätkö, missä se on?
Tapettuaan isän ritari otti kypärän taistelukentällä.
Kypärä on tappajalla, kuka hän sitten onkin.
- Ei käy, Merida! - En edes sanonut vielä mitään.
Tiedän, mitä ajattelet! Et lähde hänen peräänsä.
Se ritari vel Fergusin minulta. En voi menettää sinuakin.
Jos en keksi, kuka hän on, koko kuningaskunta on tuhon oma.
Hän tappoi isäsi sen takia. Hän ei luovu siitä ilman taistelua.
Luotankin siihen, sillä tällä kertaa nuoleni ei lennä ohi.
KAKSI VUOTTA AIEMMIN
Emme ikinä seuraisi tuota tyttöä taisteluun.
Kuka noin sanoi?
Seuraava, joka halveksuu tytärtäni, menettää kielensä.
Isä, ei hätää. Osaan huolehtia itsestäni.
Valitettavasti rintamalla on rankempaa kuin luulet, Merida.
Tuskin, jos he kirjoittavat rakkailleen.
Nuo eivät ole rakkauskirjeitä, vaan testamentteja.
- Luulevatko he kuolevansa? - Kysyit, millaista sota on.
Valitettavasti se on tällaista.
- Mikä tuo on? - Sotajouseni.
Otin tämän ensimmäiseen taisteluuni.
Olisi sopivaa, jos ottaisit sen ensimmäiseen taisteluusi.
- Annatko sen minulle? - Annan.
Kiitos, isä.
Mitä? Yritätkö pehmittää minua? Et voi salata minulta mitään.
Lupasin äidillesi, että pidän sinut turvassa.
Palkkasin siis sotilaan opettamaan sinulle sodankäyntiä.
Luuletko, että tarvitsen miestä opettamaan minut taistelemaan?
Minä näytän.
Et ehkä tarvitse miehen oppeja, mutta voit oppia jotain minulta.
- Olen Mulan. - Merida.
Opetan sinut taistelemaan muita paremmin.
Opetan tärkeimmän asian, jota taistoon tarvitaan: kunnian.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
Anna rahat, tai tästä tulee likaista.
Pomosi lupasi kymmenen viskitynnyriä, ei viisi.
Sopimus muuttui. Maksa velkasi, tai riistän sen itse.
Luuletko voivasi komennella meitä, pikku neiti?
Koske minuun vielä kerrankin, ja menetät kätesi.
Onko näin?
Saat valita. Vienkö vasemman käden vaiko oikean?
On tyhmää käydä yksin näiden raakalaisten kimppuun.
Tilanne oli hallinnassa. Mitä teet täällä?
Etsin sinua. On kyse maastani ja perheestäni. Tarvitsen apuasi.
Valitan, mutta nykyään autan vain itseäni.
- Missä kunniasi on? - Kunnia? Kunnia ei täytä lompakkoani.
Mitä sinulle tapahtui? Opettajani ei välittänyt rikkauksista.
Et siis tuntenut minua kovin hyvin.
Jos haluat kultaa, saat kaiken, mitä minulla on.
- Hyvä on, mutta yhdellä ehdolla. - Millä?
Ei enää kysymyksiä minusta!
Tuolla se on.
Rauhallisesti...
Tapasitte näemmä lemmikkini. Minua ei nujerreta noin helposti.
Haluan pelastaa valtakuntani taikakypärällä.
Et ole ainoa. Valitettavasti minulla ei ole etsimääsi.
- Missä se on? - Jos tietäisin, missä se on,
en olisi lähettänyt jotakuta etsimään sitä.
Kenet lähetit?
Jos ette osta mitään, teidän on aika lähteä.
Taikojani ei päihitetä! Kerro, kuka sitä etsii, tai saat syödä liskoja!
Hyvä on, minä kerron.
DunBrochin Merida, kuningas Fergusin tytär.
- Hän oli vankini. - Ja päästit hänet pakoon.
- Ei ihme, että miekkasi on puolikas. - Hän pakeni itse.
Onko se muka parempi? Onneksesi olen puolellasi,
sillä se tyttö toivoo vielä, ettei hän olisi lähtenyt sellistäsi.
Tässä se on. Tässä isä kohtasi loppunsa.
- Mitä nyt? - Tämä nuoli... Tunnistan nämä sulat.
- Minä tein tämän. - Entä sitten?
Et näemmä tajua. Ammuin tämän nuolen, mutten osunut tappajaan.
- Osuit silti hänen viittaansa. - Voimme löytää hänet tällä.
- Hänen täytyy maksaa teoistaan. - Sure omalla ajallasi.
- Tuhlaamme päivänvaloa. - Mitä sinulle tapahtui?
Miten niin?
Käyttäydyt kuin et olisi tuntenut Fergusia.
- Unohditko jo sopimuksemme? - Hyvä ystävä ei noudattaisi sitä.
Miksi olet sulkenut sydämesi noin?
En opettanut sitä, että taistelija ei anna minkään satuttaa häntä.
Ei hassumpaa, mutta älä koskaan jätä sivustaa auki.
En jättänytkään. Halusin, että luulet niin.
Sinä opit. Taistelussa ei ole kyse voimasta, vaan fiksuudesta.
Katsokaa. Tuleva kuningatar päihitti lapsenlikan.
- Harmi, ettei rintamalla ole tyttöjä. - Etkö siis ole siellä?
- Merida, ei kannata. - Miksi ei?
- Antaisin turpiin kaikkien edessä. - Olisit vahva, et fiks...
- Sinua ei seurata pelon voimalla. - Minkä voimalla sitten?
He ovat väkeäsi, eivät minun. Kysy joltakulta, joka tietää.
Joltakulta, jota he jo seuraavat.
Rakastan isääni. En luovuta, ennen kuin hän saa oikeutta.
Kutoja voi kertoa meille, missä kangas tehtiin.
Odota.
- Joku on tulossa. - Onpa nokkela tyttö.
Tosin ei tarpeeksi nokkela.
Ette kai kävisi odottavan äidin kimppuun?
Arthur, mitä teet täällä? En palaa takaisin tyrmääsi.
- Tulisinko tänne vain sen takia? - Haemme jotain muuta, kultaseni:
isäsi kypärää.
Miksi kaikki haluavat sen hiton kypärän?
Vain sen avulla voin pelastaa valtakuntani.
Uhkasiko noita muuttaa sinunkin kansasi karhuiksi?
Et taida tietää, mitä kypärä tekee.
Saat sillä muut miehet käymään taistelut puolestasi.
- Valehtelet. Se ei voi olla totta. - On se.
Vain siten ritarini vastustavat Merliniä ja Pimeää olentoa.
Ei! Isäni ei pakottaisi väkeään taistelemaan taian avulla.
Isi ei tainnutkaan olla luulemasi suuri kuningas.
Perääntykää. Estämme kypärällä noitaa kiroamasta tämän maan.
- Teidän täytyy keksiä toinen keino. - Ja väki täällä on jo eläimellistä.
Emme edes voisi antaa kypärää teille. Meillä ei ole sitä.
Ehkä ei.
Me kuitenkin saamme sen.
- Tuo kuului isälleni! - Tiedän.
Paikannusloitsun avulla se johtaa meidät hänen kypäränsä luo.
Tuo jousi oli viimeinen asia, jonka sain häneltä.
Tyydy muistoihin.
Ja tietoon siitä, kuinka huono johtaja hän oikein olikin.
Heissuli.
- Minne menet? - Mitä luulisit? Kotiin.
Ei ole syytä. He saivat jousen, mutta meillä on tämä.
- Löydämme kypärän. - Et tajua.
- Tässä on kyse kypärän taiasta. - Mitä väliä sillä on?
Tajuan, miksei isä osannut johtaa. Miten pärjäisinkään ilman taikaa?
- Merida... - Ei.
Isäni johdatti viattomia kuolemaan taikuudella, ja hänkin kuoli.
En anna valtakunnan kärsiä todistaakseni, että osaan johtaa.
- Annatko noidan kirota maan? - En. Teen niin kuin olisi pitänytkin.
Kerron lordeille, etten löydä kypärää. He ehtivät etsiä sen.
He eivät löydä keihäänsä kärkeäkään.
Heillä on parempi mahdollisuus kuin minulla.
- Et voi luovuttaa näin! - Miksi en? Sinäkin teit niin.
Vai onko olemassa jokin toinen syy sille, miksi teet töitä rahasta?
- Mitä teet täällä? - Halusin olla itse vahdissa.
Tunkeutujat purjehtivat tänne minä päivänä hyvänsä.
- Voitammeko sodan? - Aiomme antaa kaikkemme.
Mitä nyt, tyttäreni? Huomaan, että jokin painaa sinua.
Mulan on hyvä opettaja, mutta hän ei voi opettaa yhtä asiaa.
Mitä?
Sitä, miten saan klaanit seuraamaan minua taisteluun.
Miten teet sen? Miten innoitat miehet taistelemaan kanssasi?
Etenkin, kun moni heistä tietää kuolevansa.
Isä... Onko kaikki hyvin?
On.
On vain yksi keino saada miehet tulemaan tappavaan taistoon:
heille pitää näyttää, että on itse valmis kuolemaan ensimmäisenä.
Jos kuningas vaarantaa itsensä, he tietävät voiton merkityksen.
- Aiotko todellakin tehdä niin? - Älä huolehdi. Olen karhukuningas.
Kohtasin Mor'dun. Kestän kaiken, mitä tunkeutujat tekevätkin.
Jos et halua heidän livahtavan tänne, on parasta vahtia merta.
No niin, noita. Näytä, kelle viitta kuuluu.
Et ole mikään susi.
Sinua pitää vain muistuttaa siitä, kuka olet.
Olen pahoillani tuosta.
Olen Ruby.
Kaverini kutsuvat minua Punahilkaksi.
Mistä tiesit, että olin tyttö suden vaatteissa?
Olen ennenkin tavannut ihmisiä, jotka noita muutti eläimiksi.
No...
Sudet ovat kyllä juttuni, mutta noita sai otettua minut valtaansa.
- Oletko Mulan? - Olen. Olemmeko tavanneet?
Emme, mutta kaverini ovat kertoneet sinusta.
- Phillip ja Aurorako? - Mary Margaret ja Emma.
Tunnen kyllä Phillipin ja Auroran. Olimme toisessa maassa.
Viimeksi kun näin heidät, he voivat hyvin. He odottivat lasta.
- Onko kaikki hyvin? - Olen kunnossa.
Tiedän, kuinka vaikea on kulkea maailmojen välillä.
Miten päädyit tänne?
Anteeksi! Saisinko kaikkien huomion hetkeksi?
Meillä on suuri ilo esitellä teille poikamme -
prinssi Neal.
- Mitä nyt? - Mitä?
Kukistimme noidan ja selvisimme aikamatkaseikkailusta,
mutta sinä vain vahdit vessoja. Mikä hätänä?
Kaikki on hyvin.
Hyvä on...
Siitä lähtien, kun palasimme Storybrookeen,
minusta on tuntunut siltä, että en sovi joukkoon.
Aluksi luulin, että se johtui kirouksesta.
Se johtuu siitä, että olet ainoa kaltaisesi täällä.
Ehkäpä. En tiedä... Niin, luultavasti.
Haluan löytää enemmän kaltaisiani.
Olen auttanut Piskuista hänen palaneilla pelloillaan.
Luulimme, että joudumme pakenemaan Zelenaa.
Meillä ei ole ollut paljon onnea, mutta saimme kasvatettua tämän.
- Haluat palata Lumottuun metsään. - Älä yritä estää minua.
Tee, mitä täytyykin, jotta olisit onnellinen.
Oikeastiko?
Olet ystäväni! Mitä muuta voisinkaan haluta sinulle?
Se ei silti tarkoita sitä, ettenkö kaipaisi sinua.
Et yhtä paljon kuin minä tulen kaipaamaan sinua.
- Löysitkö etsimäsi täältä? - En. Laumani oli poissa.
Heistä ei ole jälkeäkään. Menin pyytämään apua noidalta.
Silloin hän siis teki sinusta vahtikoiransa.
- Kiitos, että vapautit minut. - Ainakin autoin jotakuta.
Miksi oikein tulit sinne?
Olin huono esimerkki vanhalle ystävälle. Haluan korjata asiat.
Luulin, että noidalla olisi taikaa, jolla kaverini isän tappaja löytyy.
- Kuuluiko tuo hänelle? - Kuului.
Et tarvitse taikaa tappajan löytämiseksi.
Tule. Mennään auttamaan ystävääsi.
Et kai oikeasti harkitse kruunusta luopumista?
Vain siten emme kaikki joudu noidan kiroamiksi.
Olen ennemmin taas karhu kuin kumarran MacIntoshin klaania.
Jos löydät kypärän ennen noidan aikarajaa, kruunu on sinun.
Älä luovu siitä vielä.
Olit oikeassa, Merida. Luovutin, ja olin väärässä. Niin olet sinäkin.
- Löydämme Fergusin tappajan. - Miten?
- Toin mukanani ystävän. - Aion nuuskia hänet esiin.
Unohditko jo kaiken, mitä opetin?
KAKSI VUOTTA AIEMMIN
Miksi meidän täytyi aloittaa ennen kukonlaulua?
Tunkeutujat!
Toit minut pois taistelun jaloista. Käskikö isä niin?
- Merida... - Pois tieltä!
Vain pelkurit hyökkäävät kertomatta, mistä he tulevat -
ja kenen puolesta he taistelevat.
Me emme häpeä sitä, keitä me olemme.
Näytetään heille, mitä tapahtuu,
kun kohtaa DunBrochin, MacIntoshin,
Dingwallin ja MacGuffinin klaanien yhdistetyt voimat!
En aio jäädä tästä taistelusta paitsi.
Isä!
Fergus!
Ei!
- Onko kypärä varmasti täällä? - Niin isä DunBrochin jousi sanoo.
Milloin opit olemaan epäilemättä minua, kultaseni?
- Tuo ei kuulu sinulle. - Et tiedä, milloin kannattaa luovuttaa.
- Missä isäni tappaja on? - Hän tappoi Fergusin.
Viitta on täynnä hänen tuoksuaan.
Sinä... Se olit sinä.
Johdatin ritarini etsimään Excaliburin puuttuvaa palaa.
Kuulimme taiasta täällä, joten toivoin voivani korjata miekkani.
- Se on siis totta. Tapoit isäni! - Ritari tekee niin kuin täytyy.
- Tapatat itsesi. - Hän ei ole ainoa.
Tässä ei ole kyse kostosta, vaan kypärästä ja väkesi pelastuksesta.
Jos tapoit isäni, miksi kypärä ei ole sinulla? Näin, että otit sen.
Koska Fergusin kypärä ei ollut lumottu. Se oli vain rautaa.
Kun laitoin sen päähäni, se ei tehnyt mitään. Hävisimme taiston.
Isä ilmeisesti heitti kypärän mereen ennen taistoa.
- Tiedäthän, mitä tämä tarkoittaa? - Hän ei johtanut joukkoja taialla.
Häntä seurattiin, koska häneen uskottiin.
Perhedraamanne on koskettavaa, mutta tarvitsemme sen kypärän.
Teen kaikkeni estääkseni teitä lähtemästä sen kanssa.
- Kansani luottaa minuun. - Niin minunkin.
Tapoin jo DunBrochin kuninkaan. Nyt tapan sen kuningattaren.
Lähetit minut synkälle polulle.
Tunnen ne. Ne ovat hallitsijan taakka.
Syytin itseäni isän kuolemasta, vaikka olisi pitänyt syyttää sinua!
Et saa kypärää, ja lisäksi saat maksaa siitä, mitä teit hänelle.
- Pysähdy. Tämä ei ole taistelusi. - Tiedätkö, kuka oikein olen?
Et pelota minua.
Unijauhetta. Fiksua.
Hän käytti sitä minuun. Miltä nyt tuntuu?
Nopeasti. Se ei kestä kauan.
Tarvitsen kypärän, jotta saan Excaliburin ja kohtaloni toteutuu.
Kurota sitä kohti, ja lävistän sinut aivan kuten isäsikin.
Askelkin vielä, ja näytät piikkisialta.
Tällä kertaa yksi nuolista osuu muuallekin kuin viittaasi.
Missä se hiton noita on, kun häntä tarvitaan?
Hän nukkuu.
Edes taikasi ei voi estää kaikkia nuolia.
Meidän on keksittävä toinen tapa hankkia Excalibur.
Niin. Ehkä siitä on parasta keskustella Camelotissa.
Kiitos -
teille kaikille.
En olisi saanut kypärää ilman teitä.
Emme voineet antaa kuningattaremme kaatua.
Haluatteko minut kaiken tämän jälkeen yhä kuningattareksenne?
Olisit luopunut kruunusta maasi eteen ja hengestäsi kypärän takia.
Olen nähnyt vain yhden tekevän tuollaisen uhrauksen: isäsi.
Jos sinä et pysty johtamaan klaaneja, kukaan ei pysty.
Tässä on DunBrochin kuningatar Merida, klaanien johtaja,
ylämaiden suojelija ja minun tyttäreni.
- Olet etuajassa. - Aurinko on melkein laskenut.
Ellet halua johtaa karhujen valtakuntaa, anna kypärä tänne.
Minulla on se kyllä, mutta en anna sitä. Aion tuhota sen.
Onko se varmasti viisasta, kultaseni?
- Merida? - Tiedän, mitä teen, äiti.
Kenenkään ei pidä voida johtaa kansa taistoon, johon se ei usko.
Keksin keinon estää kirouksen, mutta en suostu antamaan tätä.
- Toivoinkin, että sanoisit noin. - Mitä?
Tässä ei ollutkaan koskaan kyse kypärästä.
- Tässä oli kyse sinusta. - Oliko tämä kaikki vain koe?
Kuningas Fergus pyysi minulta taikaa valtakuntansa turvaksi.
Hän sai haluamansa.
Kypärän hankkiminen sai minut tajuamaan, mitä johtaminen on.
- Taikasi ei taida olla kovin suoraa. - Se hoitaa tehtävänsä.
Olen ylpeä tyytyväisistä asiakkaista.
- Olemmeko valmiita? - Emme aivan.
- En tule kruunajaisiin ilman lahjaa. - Ei kai se ole karhunkaiverrus?
Se on parempaa. Yksi henkilö ei voi nähdä kruunajaisiasi.
Isäni... Mitä tuo on?
Taikasahtia. Tiedät kai Seonaidhin legendan?
- Tiedän. Onko se totta? - Todellakin.
Yksi kuppi tätä voi kutsua kenet tahansa vainajalasta.
Tarkoitatko, että voin puhua isälleni?
Kiitos.
Kauan eläköön kuningatar Merida!
Kiitos. Ilman teitä olisin tuottanut valtakunnalle pettymyksen.
Ilman sinua ravistelisin yhä roistoja tavernoissa.
Ja minä olisin vain liponut suupieliäni noidan mökissä.
Tässä. Minun ei ole kunniakasta pitää tätä.
Voinko nyt lopultakin kysyä, mitä tapahtui, ennen kuin löysin sinut?
Jos sinun täytyy tietää, yritin selvitä murtuneesta sydämestä.
Odotin liian kauan kertoakseni jollekulle tunteistani.
Kun lopulta olisin uskaltanut, olikin jo liian myöhäistä.
Olen pahoillani.
En ehkä ole paras ihminen antamaan treffailuneuvoja,
sillä oikeastaan söin ainoan poikaystäväni...
- Se kyllä jäävää sinut. - Voin ehkä silti auttaa.
- Tule mukaani. Se voisi auttaa sinua. - Ihmissusien etsiminenkö?
Parempi niin kuin velloa itsesäälissä.
En minä vello.
Ehkä jonkun auttaminen tien löytämisessä auttaa sinuakin.
Kiitos.
Onnea matkaan.
Teille molemmille.
Kokeillaan...
Älä haaskaa sitä! Se on hyvää sahtia.
- Isä... - Merida.
Sinä onnistuit. Sinusta tuli kuningatar.
- Olen pahoillani. - Mistä?
En uskonut sinuun. Luulin, että johdit joukkojasi taikakypärällä.
Ei se mitään.
Menetin uskoni itseeni, kun pyysin noidalta kypärää.
Miksi et käyttänyt sitä?
- Mikä sai sinut muuttamaan mielesi? - Sinä.
Iltana ennen taistelua tajusin keskustelumme jälkeen,
että jos haluan näyttää mallia johtajana, en voi käyttää taikaa.
Aivan. Näytit minulle, millainen todellinen johtaja on.
En ikinä unohda sitä.
- Haluan, että olet minusta ylpeä. - Minä olen jo.
- Toivon, että olisit yhä täällä. - Niin minäkin.
Isä... Rakastan sinua.
Arthur! Et aavistakaan, mikä sinua odottaa.